text: Poznámka : Abstrakt a právní věty nejsou součástí rozhodnutí Ústavního soudu; jejich význam je pouze anotační a informativní. Abstrakty vybraných rozhodnutí vytváří analytický odbor Ústavního soudu. Právní věty formuluje soudce zpravodaj, resp. jeho kancelář pro rozhodnutí publikovaná ve Sbírce nálezů a usnesení Ústavního soudu.
  
  ABSTRAKT
  
  Abstrakt není k dispozici.
  
  PRÁVNÍ VĚTY
  
  Právní věta není k dispozici.
  
  Česká republika
  USNESENÍ
  Ústavního soudu
  
  
  
  Ústavní soud rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Ivany Janů a soudců Vojena Güttlera a Františka Duchoně ( soudce zpravodaj ) ve věci ústavní stížnosti stěžovatele Mgr. T. N., zastoupeného JUDr. Jaroslavem Bártou, advokátem se sídlem Plzeň, nám. T. G. Masaryka 25, proti rozsudku Krajského soudu v Plzni ze dne 3. 2. 2011, čj. 14 Co 514/2010 - 557, takto :
  
  Ústavní stížnost se odmítá.
  
  Odůvodnění :
  
  
  Včasnou ústavní stížností stěžovatel navrhl zrušení shora označeného rozsudku, kterým Krajský soud v Plzni změnil rozsudek Okresního soudu Plzeň - město ze dne 30. 7. 2010, čj. 99 P 599/2006 - 488, tak, že stěžovatel, jako otec, je povinen přispívat na výživu nezletilého R. částkou 5.000,- Kč měsíčně a na nezletilého F. částkou 4.000,- Kč měsíčně do každého 15. dne v měsíci k rukám matky, s účinností od 1. 11. 2009.
  
  Stěžovatel nesouhlasí s argumentací krajského soudu v odůvodnění rozsudku, který sice přihlédl k tomu, že nastoupil do nového zaměstnání s průměrným čistým výdělkem 13.538,- Kč, ale na druhé straně připočítal i jeho cestovní náhrady, které dosahují měsíčního průměru 19.315,- Kč, takže vycházel z příjmu stěžovatele ve výši cca 30.000,- Kč měsíčně. Podle stěžovatele soud neměl obě položky sčítat, protože z charakteru cestovních náhrad je zřejmé, že se nejedná o příjem, ze kterého lze stanovit výživné. Stěžovatel se tak ocitl v situaci, kdy mu po odečtu výživného zbývá 4.538,- Kč na hrazení veškerých vlastních potřeb. Ve zmíněném rozhodnutí stěžovatel spatřuje porušení svého základního práva na spravedlivý proces podle čl. 36 odst. 1 Listiny základních práv a svobod.
  
  Z přiloženého rozsudku Krajského soudu v Plzni ze dne 3. 2. 2011 Ústavní soud zjistil, že Okresní soud Plzeň - město, rozsudkem ze dne 30. 7. 2010, návrh stěžovatele na snížení výživného zamítl. Vyšel ze zjištění, že příjem stěžovatele neodpovídá jeho schopnostem a možnostem. Od nástupu k současnému zaměstnavateli si nehledal výhodnější zaměstnání, své hodnotné nemovitosti převedl bezdůvodně na svoji matku a leasingové splátky na auto na svoji přítelkyni, i když auto sám používá. Jedná se o kroky vedené snahou o snížení jeho majetkového potenciálu.
  
  Proti tomuto rozsudku podal stěžovatel odvolání, v němž zejména tvrdil, že jeho současné pracovní zařazení odpovídá získané kvalifikaci a svoji současnou finanční situaci nemůže nijak ovlivnit. Odvolací soud řízení doplnil zprávami o výdělku obou rodičů a konstatoval, že soud prvního stupně správně zjistil skutkový stav věci, ale dospěl k nesprávným právním závěrům, pokud dovodil, že nejsou splněny předpoklady pro snížení výživného, za situace, kdy na straně stěžovatele došlo k výrazným změnám poměrů. Zjistil, že stěžovatel nastoupil dne 22. 9. 2009 do nového zaměstnání, kde vykonává obdobnou činnost jako předtím, nikoli však u zahraniční firmy, ale u menší firmy české. Tím u něj došlo k výraznému snížení mzdy. Při úvaze o výši výživného pro nezletilé děti dospěl odvolací soud k závěru, že nadprůměrné cestovní náhrady stěžovatele, který vykonává své služební cesty prakticky výlučně po ČR, dorovnávají jeho měsíční příjem a je tak možno vycházet z jeho příjmu ve výši cca 30.000,- Kč měsíčně. Těmto finančním možnostem odpovídá výživné pro staršího syna ve výši 5.000,- Kč a pro mladšího ve výši 4.000,- Kč měsíčně. Výše výživného reaguje i na skutečnost, že stěžovatel se s dětmi nestýká, neposkytuje jim žádná jiná plnění a jeho péče se v podstatě omezuje pouze na placení výživného.
  
  Ústavní stížnost je zjevně neopodstatněná.
  
  Její podstata spočívá v polemice stěžovatele s právními závěry odvolacího soudu a staví tak staví Ústavní soud do postavení další přezkumné instance v řízení před obecnými soudy. Ústavní stížnost tedy směřuje k tomu, aby Ústavní soud zaujal jiný názor o přiměřené výši výživného pro nezletilé děti stěžovatele. Tato role však Ústavnímu soudu nepřísluší ( čl. 83 Ústavy ČR ). Jeho posláním je především zkoumat, zda napadeným rozhodnutím soudu nebyla porušena základní práva nebo svobody stěžovatele, zakotvená v ústavních předpisech.
  
  Na základě argumentů stěžovatele se Ústavní soud zabýval ústavností rozhodnutí odvolacího soudu a zjistil, že se věcí důkladně zabýval, správně aplikoval příslušná ustanovení zákona o rodině a občanského soudního řádu. S námitkami stěžovatele se přesvědčivě vypořádal. Ve věci nebylo shledáno nic, co by ji posouvalo do ústavněprávní roviny. V této souvislosti je zapotřebí připomenout, s odkazem na ustálenou judikaturu, že je zásadně věcí obecných soudů, aby hlediska pro určení výživného, stanovená v § 96 zákona o rodině, uváděly v život aplikací v jednotlivých případech. Ústavní soud není žádnou další superrevizní instancí v systému obecných soudů, která by měla napravovat stěžovatelem tvrzená pochybení, tedy přepočítávat výši výživného stanoveného obecnými soudy pro jeho nezletilé děti. Každý rodič nese odpovědnost za zabezpečení svých dětí, zrozených z partnerského vztahu, a to i po jeho skončení.
  
  Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem dospěl I. senát Ústavního soudu k závěru, že jsou splněny podmínky ustanovení § 43 odst. 2 písm. a ) zákona č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu, ve znění pozdějších předpisů, a proto, mimo ústní jednání bez přítomnosti účastníků řízení, usnesením návrh odmítl.
  
  Poučení : Proti tomuto usnesení není odvolání přípustné.
  
  V Brně dne 12. května 2011
  
  
  Ivana Janů, v. r.
  předsedkyně I. senátu Ústavního soudu
entities.entity_id: 2na-t5k3iz48p3jA
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavního soudu
entities.entity_id: 4M3UpF3FQF0a3QCN
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavního soudu
entities.entity_id: P-kec1EoTI3HvsEz
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavního soudu
entities.entity_id: 2FQ4FG59Esrg70FY
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: QAo6Tj3y5Yds_BrK
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Krajského soudu v Plzni
entities.entity_id: 3A5JhQLBwuBg4j-2
entities.category_str: Reference na rozhodnutí soudu
entities.content: čj. 14 Co 514/2010 - 557
entities.refers_to: QAo6Tj3y5Yds_BrK
entities.entity_id: zX_msv8BTLmdXc8a
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Krajský soud
entities.entity_id: mwp8EjG3UIO0Ht01
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Okresního soudu Plzeň
entities.entity_id: G8AsCQpUQeZ7T4xv
entities.category_str: Reference na rozhodnutí soudu
entities.content: čj. 99 P 599/2006 - 488
entities.refers_to: mwp8EjG3UIO0Ht01
entities.entity_id: OWskW1-kdbk86Fou
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: krajského soudu
entities.entity_id: 7ETEsMdVzBr_3y8y
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: čl. 36 odst. 1 Listiny základních práv a svobod
entities.entity_id: Fhtqkfjy3Ygkcvs2
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Krajského soudu
entities.entity_id: EZzqrXNoMfk1Sk5B
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: 2Fiy50dJ9Byhs_tC
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Okresní soud
entities.entity_id: KyLFPgsPQbZDM-Pt
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Odvolací soud
entities.entity_id: ZSYHkyOJ6NE8SQ_w
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: soud prvního stupně
entities.entity_id: 2laL96HYVDPu6S7W
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: odvolací soud
entities.entity_id: 7pBlwTHFGbkbOIgn
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: odvolacího soudu
entities.entity_id: UYVtTbCMRdsUCBOC
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: CNzKmsGvE25G2XUz
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: xzW3T86CBddgrjXm
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavnímu soudu
entities.entity_id: n88shlI-VaBZfeF0
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: čl. 83 Ústavy ČR
entities.entity_id: IvERxPj0pV9mTdQw
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: ZZkwPiH_4uQGeRCp
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: odvolacího soudu
entities.entity_id: am9HM9ZZDeV02HYK
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: zákona o rodině
entities.entity_id: 9jFpjmgB0X5-5JqC
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: občanského soudního řádu
entities.entity_id: WQUnzHaMyNo8TYKA
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: § 96 zákona o rodině
entities.entity_id: hXEHrpIaCUgRk_c1
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavní soud
entities.entity_id: odRPuFZDQOh2-Kpk
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavního soudu
entities.entity_id: zr-BmyMyMdp2dfQy
entities.category_str: Reference zákonu
entities.content: § 43 odst. 2 písm. a ) zákona č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu
entities.entity_id: D1pkthB-SMgtpmI8
entities.category_str: Soudní instituce
entities.content: Ústavního soudu